![](/sites/all/themes/ffin_old/images/box_headers/header_side_yleistieto_elokuva.jpg)
![](https://www.filmifin.com/sites/default/files/styles/thumbnail/public/import_images/1107864103_koirankynnenleikkaaja.jpg?itok=fdUeaZYG)
Elokuva:
"Koirankynnen leikkaaja on kertomus hyvistä ihmisistä, ei täydellisistä, mutta hyvistä."
Markku Pölösen kuudes koko illan elokuva Koirankynnen leikkaaja perustuu Veikko Huovisen samannimiseen romaaniin. Ajatus Huovisen romaanin filmatisoinnista heräsi tiettävästi jo Kivenpyörittäjän kylän (1995) kuvausten yhteydessä. Tuolloin jo kiviä pyörittämässä ollut Ahti Kuoppala haaveili roolista kyseisen romaanin filmatisoinnissa. Asia alkoi edetä kuitenkin vasta keväällä 2002, jolloin Veikko Huovinen osoitti kiinnostusta romaaninsa filmaamisesta, ja neuvottelut saattoivat alkaa. Koirankynnen leikkaaja miellytti hyvin niin teattereissa käyvää maksavaa yleisöä kuin kriitikkojakin. Lisäksi leffa voitti peräti viisi Jussia-palkintoa. Parhaan elokuvan palkinnon lisäksi se palkittiin myös parhaasta käsikirjoituksesta, Kari Sohlbergin kuvauksesta sekä Peter Franzénin miespääosasta. Myös ohjaaja Pölönen nostaa Koirankynnen leikkaajan uransa pääteokseksi.
Tarinan päähenkilö on Mertsi Vepsäläinen (Peter Franzén), vilkas ja iloinen nuori mies, jolla elämä näyttää olevan edessään. Kaikki kuitenkin muuttuu, kun hän loukkaantuu jatkosodan alkuvaiheessa. Päähän osuneen luodin takia henkisesti lapsen tasolle taantunut Mertsi alkoi sotilassairaalasta päästyään työskennellä Ville Kuosmasen (Ahti Kuoppala) apuna kansakoulun remontissa. Ville kertoo Mertsille koirastaan Sakesta, jonka kannuskynnet olisivat leikkuun tarpeessa Mikäli pitkät kynnet hankaavat koiran jalat pahasti verille, voidaan se joutua pahimmassa tapauksessa jopa lopettamaan. Tällöin Mertsi saa päähänsä ajatuksen lähteä pelastamaan onnettoman koirarukan.
Hän lähtee matkaan koiran kynnet mielessään keskellä kylmintä pakkastalvea, mukanaan ainoastaan päällään olevat vaatteet. Matkalla hän tapaa monia hyviä ihmisiä, jotka pyrkivät parhaan kykynsä mukaan auttamaan kovia kokenutta Mertsiä. Merkittävin heistä on Eetvi Manninen (Taisto Reimaluoto), jonka kanssa Mertsi ajautuu tukkisavottatyömaalle. Eetvi edustaa elokuvassa perinteistä ja rehtiä suomalaista työmiestä, joka on aina valmis auttamaan avun tarpeessa olevia. Hän on tarinan sankari, varsinainen hyvyyden perikuva ja yksi lajinsa viimeisiä edustajia hieman vanhahtavine moraalikäsityksineen. Savotan työnjohtaja Luti (Ville Virtanen) lukeutuu myös hyvien ihmisten kategoriaan hänen palkatessa Mertsin ja pyrkiessä ymmärtäen etsimään hänelle sopivaa työtä.
Mukana on myös pakollinen tarinan pahis, epämukava Leinonen (Timo Lavikainen), joka kiusaa ja pilkkaa Mertsiä hänen aivovammansa aiheuttaman henkisen vajavuuden ja fyysisten pakkoliikkeiden vuoksi. Hänen roolinsa on kuitenkin suhteellisen vähäinen. Täten elokuva on omiaan tuomaan sanomaa ihmisluonteen hyvyydestä ja toivoa paremmasta huomisesta. Vaikka käsiteltävänä on arkoja ja traagisia aiheita, tarinan päällimmäisenä viestinä on empatia ja toisten ihmisten hyväksyminen sellaisena kuin he ovat.
Eräs elokuvan suurimpia avuja on hienot näyttelijäsuoritukset kautta linjan. Erityisesti Franzén vaikeasti vammautuneen roolissa, kuin myös Kuoppala kuin myös Reimaluoto häntä tukevina avuliaina miehinä tekevät mainiot roolit. Omalta osaltaan myös Vesa Mäkisen musiikki tuo filmille sen mainiota tunnelmaa.
Ohjaajalle tyypilliseen tapaan myös Pölösen uusin teos on lämminhenkinen ja pohjimmiltaan optimistinen kuvaus maaseudulla asuvista, hyväsydämisistä ihmisistä. Elokuva voidaan nähdä ohjaajan nostalgisena retkenä nuoruutensa ja lapsuutensa maisemiin. Niissä päällimmäisenä on nähtävissä halu uskoa parempaan huomiseen, vaikka samalla haikaillaankin maaseuturomantiikan jälkimainingeissa menneiden hyvien aikojen perään. Tukkijätkän (1997) tavon myös Koirankynnen leikkaajassa Pölönen vie Pohjois-Karjalan metsiin työtäpelkäämättömien savottamiesten pariin. Koirankynnen leikkaajassa eletään Suomen historiassa muutoksen aikoja. Elokuva on samalla kunnianosoitus sotaveteraaneille kuin myös sodan jälkeen maan jälleenrakennukseen ja sotakorvausten takaisinmaksuun osallistuneelle sukupolvelle. Kaiken kaikkiaan Koirankynnen leikkaaja on paitsi kertomus Metsin vaiheista, myös Pölösen tulkinta eräästä Suomen historian merkittävästä ajanjaksosta.
Kuva:
Anamorfinen kuva (2.35:1) on tarkka ja yksityiskohtainen myös elokuvassa runsaasti esiintyvissä pimeissä öisissä kohtauksissa. Värit toistuvat luonnollisesti ja selkeästi. Ainoastaan muutamissa kohtauksissa on havaittavissa lievää rakeisuutta. Muutoin kuva on keskimääräistä laadukkaampi.
Ääni:
Suomenkielinen ääniraita löytyy levyltä kahtena miksauksena: Dolby Digital 5.1 ja Dolby Digital 2.0 -ääniraitoina. Äänet ovat selkeät ja dialogi kuuluu ongelmitta, kuten myös musiikki ja äänitehosteet. Vaikka elokuva ei äänitehosteilla prameile, niillä kyetään kuitenkin luomaan uskottavan tuntuisia äänimaisemia, jotka tukevat elokuvan tapahtumia mainiosti.
Lisämateriaali:
Making of -dokumentissa (28:57) ohjaaja Pölönen ja monet päänättelijät kertovat omia näkemyksiään elokuvan tekemisestä. Lisäksi mukana on mielenkiintoista materiaalia kulissien takaa ja kuvauspaikoilta. Mukana on myös elokuvan tekoa seuraamassa mukana ollut kirjailija Veikko Huovinen kommentoimassa elokuvaa ja sodanjälkeistä aikaa, ajanjaksoa, johon Koirankynnenleikkaajan tarina sijoittuu. Dokumentin lisäksi levyllä on ainoastaan elokuvatraileri (1:17) ja mainoskatsaus (6:34) muihin julkaistuihin ja tulossa oleviin elokuviin.
Yhteenveto:
Koirankynnen leikkaaja on perinteisiä suomalaisia arvoja ja tavallisia ihmisiä arvostava lämminhenkinen elokuva, joka tuo tervetullutta vaihtelua nykyajan seksiä ja väkivaltaa tihkuville moderneille vastineilleen.
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/half.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/yellow.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
![](/sites/all/modules/review_score/gray.png)
- Kirjaudu sisään lähettääksesi kommentteja